העיר נוסדה בסביבות שנת 20 לסה"נ, ע"ש הקיסר הרומאי טיבריוס, כמצוטט במדרש רבה: ”קָרְאוּ בִשְׁמוֹתָם עֲלֵי אֲדָמוֹת (תהלים מט, פסוק יב) – טְבֶרְיָה, עַל שֵׁם טִבֵּירִיאוּס; אֲלֶכְּסַנְדְּרִיָה, עַל שֵׁם אֲלֶכְּסַנְדְּרוֹס; אַנְטְיוֹכִיאָה, עַל שֵׁם אַנְטְיוֹכוּס.“ (בראשית רבה, פרשה כג, סימן א)
בתלמוד נאמר "ולמה נקרא שמה טבריה שיושבת בטבורה של ארץ ישראל, טור סיני מוסיף וכותב כי צירוף תיבת "טבור" כשמות של מקומות בעלי ייחוד היה נפוץ ביוון העתיקה, בהוראת "אמצע" [1]. היו שגזרו "טבריה" - עפ"י: טֹב+ראה, ז"א - ”טבריא, שטובה ראייתה“ (בבלי, מסכת מגילה – דף ו, עמוד א), משום הגנות והפרדסים שטבלה בהם.